Tidligere:
Gode nyheder. Lady Love venter sig.
Baronens afskedsgave: en arving til Ventrishire.
Hun venter sig ikke.
Jeg ved stadig ikke, hvordan jeg gennemfører min list.
Vore len fortjener et større træs frugter.
En letsindig konge bestemmer over hendes styre.
Jeg er jo allerede gift. Min kone kan blive rask.
Det håber vi naturligvis.
Du vidste, at hun var i den vogn!
Jeg har lovet baron Pryce, at morderen skal få sin straf.
Baronen hævder, at den skyldige adlød ulven.
Jeg er ikke din mand, ej heller skarpretter.
Corbett vil afsløre mig og dræber jer, hvis jeg ikke begår hans synder.
- Du begår ingen synder. - Jeg gør ikke andet!
Sir Norton. Han er mit tilbud til Dem.
Torter ham, og dræb ham-
- men din vrede skal ikke dræbe vor foged eller hans mænd.
Du ved, hvad der sker, hvis du er ulydig.
Stop mig ikke!
Han ved, hvem som myrdede min Eva.
Skal vi mases under Corbetts tommel-
- vil jeg vide, hvem som tog hendes liv.
Vi savnede dig til morgengudstjenesten.
Jeg har svært ved at sidde stille over for Gud.
Jeg føler skyld over at være årsagen til det.
Skylden er min.
Jeg har fortjent blodet på mine hænder.
Og det blod, som skal udgydes?
Vi skal have hævn over Locke, Denley og kammerherren.
Med den smertefulde afsløring-
- indser vi, hvilken magt Corbett har over os.
Jeg ville ud af hans vold, før han fik magt over dig også.
Er det, derfor du forsøger at komme tæt på baronessen?
Jeg kan se det. Det kan andre også.
Jeg er bare et kuriosum for hende. Jeg vil ikke tæt på.
Skarpretter! Find din stok og dine kæder frem.
Rebellen skal lide en pinefuld død.
- Hvad er hans forbrydelse? - En grufuld forbrydelse.
Da baronessen af Pryceshire var på vej til saltkilderne-
- overfaldt han hendes følge, myrdede hendes mænd-
-og satte ild til hendes vogn.
Han brændte lady Trula levende.
Kom så!
Released on www.DanishBits.org
Isabella har indrettet Eriks vintersalon til baron Pryce.
Det er passende, Deres nåde.
Men sørgelige omstændigheder.
Baron Pryce, nu uden ægtemage-
- finder trøst i et værelse, som skænkede baronen stor lykke.
De forveksler erotik med lykke, gode kammerherre.
Jeg ved, at Erik havde elskerinder i vintersalonen.
Er det den slags trøst, vi skal tilbyde baronen?
Nej, lady Love.
Edwin Pryce skal vælge en kvinde-
- hvis skønhed og ynde modsvares af hendes forstand.
Vort forhold til Pryceshire svækkes.
Det gør alle forhold uden tillid og retfærdighed.
Måske lader Gud en solstråle oplyse vort mørke.
En lejlighed for begge len til at forenes og skabe retfærdighed.
Stop!
Baronessen vil tale med fangen.
Jeg ved ikke, hvad rebellen kan fortælle.
Hans tilståelse er faldet og knytter ham til hans skæbne.
Tak, gode kammerherre.
Jeg har læst din tilståelse, Berwyn Cairn.
Selvom den er nøjagtig, forstår jeg ikke din loyalitet.
- Jeg er loyal mod Byth Encil. - Det er det, som forvirrer mig.
Du nægter at navngive de rebeller, som var med dig-
- men udpeger gerne din leder som den skyldige.
Er det ikke bagvendt? En soldat beskytter sin hærfører.
Ulven bryder sig ikke om at blive beskyttet.
Hørte du ham afgive ordren?
Ja.
Jeg forstår.
Jeg har hørt, at han ser bestialsk ud.
Kraftig, rødskægget og rødmosset.
Ja. En stor og hærdet mand.
- Fik De vished om det, De ville? - Ja.
Hvorfor skulle man lyve, hvis det fører til en sikker og pinefuld død?
Ham har ikke begået forbrydelsen.
Skræmte mennesker lyver af fortvivlelse.
Hvad er han bange for?
Det, som alle løgnere frygter:
Sandheden og det medfølgende ansvar.
- Er usandhed ikke en tungere byrde? - Altid.
Men en byrde, som nogle skuldre kan bære-
-og nogle endda føler ubehag foruden.
Det er meget sørgeligt.
Tak for indsigten, mester Gawain.
Marskal!
- De ønsker? - Der er fundet en rebellejr.
Norton og Huxley er væk, så vi har brug for en duelig soldat.
Overfaldet på lady Trula vækker følelser i begge len.
Rebellerne skal slås ned med alle midler i og uden for landets grænser.
- En uofficiel opgave? - Ja.
Og alle deler byttet.
Kan vi regne med din klinge?
Ja.
Jeg hører, at du mangler passende udrustning.
Nej, men jeg mangler et skyldigt offer!
Vi ved begge, at straffen skal eksekveres hurtigt.
Berwyn Cairn.
En kone og to sønner, to yngre døde af sult.
Hans rugmarker blev oversvømmet.
Det vil tage tre generationer at betale gælden.
Her er et betalingsbevis fra Pryce. Det befrier Cairn for al gæld.
Her er et brev fra mig til vor hovmester.
Der lover jeg hans kone og sønner pladser her på slottet Ventris.
Forhandlede du med hans liv?
Han var havnet i fængsel! Familien var døden nær af sult.
Vi tilbød en udvej, som han modtog med glæde.
Et mord planlagt af grådighed og begået af de uvidende.
Jeg ved, at du ser mig som en djævel, men du kender mig ikke.
Jeg har levet mange svære liv.
Jeg overlever, fordi jeg ser øksens skygge, før den falder.
Alt, hvad jeg har gjort efter Eriks død, var for at beskytte lenet.
Og ja, det har haft sine fordele for mig-
- man også for den, som du holder mest af:
Lady Love.
Tilgiv mig, kammerherre.
Skarpretterens soldat og jeg vil tale med ham.
Vi er færdige, ikke, Maddox?
- Er I straffearbejderne? - Ellers er mine sko for tunge!
- Ja, og højlydte. - Vil du have en gris...?
Fjern kæderne på ærkediakonens ønske.
Hvad er en "ærtedragon"?
Noget, vi ikke har brug for.
Skriver?
Deres nåde.
Kontraktarbejde, Deres nåde.
Jeg vil se alle oplysninger, vi har om dette slægtsnavn i Ventrishire.
Lad mig stå til tjeneste, Deres nåde.
Ikke en adelig slægt. Der er måske skøder og kvitteringer.
Find alt, hvad du kan. Skynd dig.
- Farvel, maurer. - Deres nåde.
Ønsker De noget?
Hvorfor fører De disse mænd ind i mit kapel?
- Undskyld, fader. - Hvad skyldes diskretionen?
- Det angår ikke Dem. - Jo, hvis det angår min menighed.
Lad mig komme forbi.
Ville det ikke være værre, hvis Deres flok mister sin hyrde?
- Forskellige lensvåben. Tyvegods. - De er nomader, ikke rebeller.
Ulven hverver alle fattige, som vil kaste med sten for ham.
Du er her på marskallens befaling.
Havde det været en rebellejr, havde vi hørt det.
Vi havde været gennemhullede nu.
Gennemsøg teltene.
Find mændene.
Skøgen angreb mig med en kniv.
Påskelilje og dolk draperet over tyvekosterne.
Ingen vidner!
Stands. Vi har slagtet tilstrækkeligt.
- Rebellen? - Han forsvandt bag stenene.
- Endnu en skyldig dør. - Endnu en af Leons mænd.
- Kammerherren vil tro, at det var os. - Men fogeden...
Leon så det ikke. Corbett vil se det som forræderi.
- Varerne skal til sideporten. - Jeg skal tale med kammerherren.
Han beværter baron Pryce og hans kansler.
- Jeg skal forklare vor indblanding. - Der er intet at forklare.
Vi slog ned på en lejr, tog de varer, som betaler deres krig-
-og mistede en god mand.
Giv dem deres andel.
Vi vil ikke have noget.
Så får I intet.
Tror du, at du kan overbevise Corbett om sandheden?
Tror han, at vi stod bag Denleys død, er alle vore nære frænder i fare.
Jeg bevogter torvet, du tager mit hus.
Jeg holder øje med Berber.
Det er et udsøgt instrument og alt for generøs en gave.
At høre Dem spille er den største gave.
En engels bueføring!
De fordrejer hovedet på mig, kansler.
Vi må ikke glemme, hvorfor vi er samlet.
Må jeg fortælle om en åbenbaring, som jeg fik under morgenbønnen?
I den kølige morgendis faldt en varm solstråle på mig.
Da så jeg det højere formål med den sorg, som har ramt os.
Gud vil udviske årene med uvenskab mellem vore len og forene os.
Sammen er vi stærkere, mere stabile og gudfrygtige, end hver for sig.
Det er yderst dybsindigt, kære baron.
Min vision er ikke lige så religiøs-
- men jeg ser også en mulighed for at regere i samklang.
De fra Deres prægtige slot i Pryceshire-
- og jeg fra mine forfædres beskedne mure her i Ventrishire.
Nu må De have mig undskyldt, d'herrer.
Morgendagen nærmer sig, og jeg har brug for hvile.
Det er ikke til at se, men De skal jo sove for to.
- Ja. - Godnat, Deres nåde.
Det lader til, at du og baronen læser hinanden tanker.
I skriver dem måske endda ned og indøver dem.
- Er du mester Gawain? - Ja.
- Baronessen har brug for hjælp. - Det haster.
- Hun venter i sit kammer. - Hun var ulykkelig.
- Hvad er der sket? - Vi ved kun, hvad hun bad om.
Skal vi sige, at du ikke ville?
- Du er vist faret vild! - Baronessen vil se mig.
- Tvillingerne sagde det. - De tjener ikke under hende.
Tænk, at de ikke allerede varmer Corbetts seng.
- Hvem taler du med, Isa...? - Jeg beklager...
- De burde ikke være her. - Han har bud til en af gæsterne.
- Jeg viser ham vejen. - Jeg undskylder.
- Er alt vel, far? - Ja.
Lægger du mig i seng?
Hvad har jeg...?
Ikke endnu.
Da jeg var ni, måske ti...
var der en præst, som drev hjemmet for hittebørn. Darbone.
Han lærte os fromhed og tålmod med et gloende jern.
Det var grusomt.
- Og effektivt. - Jeg beder Dem...
Om natten besøgte Darbone os på sovesalen...
og valgte blandt tyve drenge eller flere.
Jeg var hans foretrukne.
Køn og fast i kødet.
Når han maste sin knudrede stav ind i min uskyldige bagdel-
-ved du, hvad han så kaldte mig?
Sit "lille lam". Med kærlig stemme.
Godt...
"Lille lam."
Sig "Lille lam".
- Lille lam. - Ja.
- Lille lam. - Bliv ved med at sige det.
Lille lam. Jeg beder Dem...
Lille lam!
Hallo?
Hvem dér?
Nej! Calo!
Han stod op for at pisse. Jeg hørte ingenting.
Formanden mindes ikke at have myrdet Calo.
Det kommer han aldrig til.
Manden, vi laver det her til, husker heller ikke sine ugerninger.
Sørg for, at landsbyboerne holder sig væk.
Jeg kommer ikke med tomme trusler. Det ved du jo.
- Vi myrdede ikke Denley. - Det var nomader.
- Slaviske banditter. - Det har jeg intet bevis for.
En ridder, som I skulle skåne, blev fundet død foran jer.
Jeg var tvunget til at tage et liv til gengæld.
Fortsæt arbejdet, skarpretter.
Maurer...
- Jeg har prøvet at tale med de andre. - Var de bange?
Ja. Hvad skete der i kapellet i går?
Ærkediakonen blottede vore overkroppe-
-for at søge efter kætterske mærker.
Ingen af os havde nogen.
Han stænkede os med vievand og gav os en advarsel.
Hvis vi taler om det, som hændte, kan det give os kætterske mærker.
Hvorfor kun du og få andre?
Vi ejer ingen jord eller en fortid med løn.
Kættere efterlader sig vist ingen spor.
Mærkerne... Nævnte ærkediakonen, hvordan de ser ud?
Er det bogstaver og mærkelige tegn?
- Har De set mærkerne? - Nej.
Hvem straffer en præst, som lyver?
- Helbredersken. - Ja.
- Kender du hende? - Ja. Hun er ikke kætter.
Tværtimod.
- Hvorfor søger de hende? - Det ved jeg ikke.
Ærkediakonen og hans mænd er muligvis ordinerede i Jesu navn-
- men de tjener en anden. De skal advare Annora.
Helbredersken befinder sig i de fjerne grotter-
-længst nede i den dybeste kløft.
Baron Pryce og jeg savnede Dem ved morgenmaden, Deres nåde.
Jeg har svært ved at sluge maden-
- når jeg ved, at en grusom dom vil finde sted i skumringen.
En velfortjent dom.
Jeg bad vor skriver om at finde oplysninger om fangen, Berwyn Cairn.
Han fandt ingen ældre dokumenter, bortset fra to, som er fra i går.
Hvis han fortjener sin straf, hvorfor betaler baron Pryce så hans gæld?
- Hvorfor ansætter De hans familie? - Det angår ikke Dem.
Alt, hvad der sker i lenet angår mig!
Så behandl Pryce ordentligt. Han er vort eneste håb.
- Man kan ikke bare gifte mig bort! - De venter heller ikke et barn.
Vor baron kunne jo ikke få børn!
- Det beklager jeg dybt, Deres nåde. - Det gør jeg også, Milus.
Jeg er blevet bortgiftet én gang. Det vil jeg ikke igen.
Jeg tænker kun på lenets bedste, kære Love.
Kun ved et ægteskab med baronen kan De beholde Deres status.
Var De indblandet i lady Trulas død?
Naturligvis ikke! Vi fandt spor efter rebellerne.
Hvad med ham, som vi straffer i dag?
Et modigt eksempel.
En retfærdig handling større end ham selv.
Et åbent sind og et lukket hjerte.
Det mente min bedstefar, var påkrævet af en leder.
En meget klog mand.
En meget sørgelig mand.
Mon han lyver for at undgå strafarbejde?
En konverteret jøde. Måske er hans sjæl stadig formørket.
Vi får se, hvad det fører til, når vi forlader dette gudsforladte hul.
Undskyld, broder. Du, Calo og de andre burde kende sandheden.
Jeg burde ikke have begravet min fortid med mit sværd.
Bonde eller kriger: Jeg kendte den mand, som var.
Det gør jeg også nu.
Du er en god ven. Jeg ville ønske, at mit venskab havde tjent dig bedre.
Far, jeg skal hjælpe til.
Det skal du ikke altid. Du må godt lave andet.
Det vil jeg ikke. Jeg vil være som dig.
Kom så, din lille møgunge. Vi skal have taget mål.
- Lad ham om beregningerne. - Ja, for jeg kan ikke.
Klæder man sig sådan, når en mand skal flås i stykker?
Bryder De Dem ikke om det?
- Venter De nogen, Deres nåde? - Nej.
Du er frækkere, end din økse er tung, skarpretter.
Undskyld min ligefremhed, men jeg bringer opmuntrende nyt.
Det skal dog være under fire øjne.
Det bliver, når grise lærer at danse!
Giv os et øjeblik.
Javel, baronesse. Jeg går ud og danser med grisene.
Hvad har De på hjerte, mester Gawain?
Det er ikke mit navn.
Gawain var en bøddel, som blev myrdet i Deres mands tjeneste.
Jeg er en af de banditter, som han jagede.
En af dem, som myrdede baron Ventris.
Jeg tog bøddelens identitet for at redde mig og mine venner.
Det skulle kun vare en kort stund.
Og konen?
Familien blev pint af Maddox.
Jeg kunne tilsyneladende tilbyde dem noget andet.
Mit navn er Wilkin Brattle.
Jeg var ridder i Edvard I's hær.
Ventris var min feltherre.
Han sendte mig og min legion i et baghold og den visse død.
Jeg overlevede ved et mirakel og flygtede til Deres land.
Kun for at blive vækket igen med blod.
Hvorfor fortæller De mig alt det nu?
En uskyldig mand skal snart henrettes.
Jeg er nødt til at redde ham.
Lyt til mine venners bønner. De er også uskyldige.
Mester... Sir Brattle.
En så åbenhjertig bekendelse... Jeg ved ikke, hvordan...
Giv det til baron Pryces kansler. Han tager affære.
Lad mig få en kort stund til nogle ærinder og bøn.
Jeg er ked af, at jeg løj for Dem, lady Love.
Min tid med Dem...
opvejer den straf, som jeg snart skal få.
Jeg så visionen, min elskede.
Jeg så den så tydeligt.
Et barn af hankøn.
Jeg tror, at det var vores.
Du kommer for tidligt til aftensmaden.
Jeg er aldrig der, hvor jeg burde være.
Jeg forstår ikke...?
Du er en sød og ærlig kvinde, Jessamy.
En god mor.
En god hustru.
Det er alt, hvad du skal forstå.
Mener du det?
Ja.
Der er du, skarpretter. Gør fangen klar.
Hans scene er gjort klar.
Wilkin!
Wilkin?
Stands! Læg sværdene fra jer.
Nu!
Sir Locke, gode foged, før fangen til torvet.
Hjælp dem, soldat.
Før fangen til torvet!
Denne overtrædelse vil jeg tilskrive enfoldig virilitet.
Jeg vil ikke tale om det igen, ej heller vil I.
Opfattet, Deres nåde.
- De kan ikke antage en andens liv. - Jeg er den skyldige.
- Deres bekendelse stred mod al logik. - Jeg myrdede lady Trula.
De ville aldrig forsætligt myrde uskyldige. Hvem gav Dem ordren?
Dette handler alene om min skyld.
De ville myrde min foged og mine riddere, men uden at føle skyld?
- De er ikke uskyldige! - Bestemmer De over liv og død?
Det må være skønt at slippe for korset.
- Jeg gør det for Dem! - Og jeg gør det for Dem.
Jeg beder Dem! Min sjæl er så tynget.
Lad mig vælge dette endeligt.
Jeg genkender din sjæls byrde, som var den min egen.
Er det en Gud eller en dæmon, som styrer mine følelser for dig?
Jeg er dog sikker på, at de er det, som jeg har ventet på.
Det er den anden pige, som jeg hører i mit hjerte.
Det andet liv, som lever i skyggen af mit eget.
Hvem er De, Love Aberffraw?
Jeg tror, min ædle ridder, at De skal hjælpe mig med at finde ud af det.
Vi skal nok finde ud af det-
- men lige nu har vi begge brug for Gawain Maddox.
Til Deres tjeneste, baronesse.
Egerod og honning. Det beroliger et oprørt sind.
Tak.
De sagde, at De kom med en advarsel.
Ja, din ven i kløften. En tempelridders rustning.
En teutonsk orden. En ædel og gudfrygtig ridder.
For hver sandhed bliver jeg mere forvirret.
Ærkediakonen af Windsor, fader Robinus, leder efter...
- Kætterske mærker. - Ja, hvad er de for nogen?
Det er nemmere for Dem at læse det på latin.
Nazaræerevangeliet?
Læs det.
Sidenhen kan vi tale sammen.
- Du ved vel, at vi bliver overvåget? - Ja.
En mand.
Der er andre i nærheden.
Gør du mig den ære, kære Edwin?
Æren er på min side, kære Love.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---